Legenda alkoi näiden synkkien vuorten ja tämän taivaan alla.
Se kertoo mahtavasta miekasta, joka oli taottu Julius Caesarille.
Miekka kulki suvussa Caesarin viimeiselle jälkeläiselle asti.
Keisari Tiberius.
Keisarin kuoleman yhteydessä miekka piilotettiin.
Se pysyi viisikannalla merkityssä piilossa sukupolvien ajan -
ja kuten oli kirjoitettu, se oli itse Caesarin valvonnassa.
Minä, Ambrosinus, joka synnyin Britanniassa -
olin yksi monista sitä etsineistä.
Tuona epäoikeudenmukaisuuden aikana otin tehtäväkseni -
miekan ja sille kyllin oikeuden- mukaisen kantajan löytämisen.
Matkasin valtakunnan sydämeen asti-
joka hallitsi puolta tunnetusta maailmasta.
Uhattu Rooma kutsui takaisin avukseen rohkeimpia sotilaitaan.
ROOMAVUONNA460 jKr.
Onko hyvä olla kotona, päällikkö? - Tähänkö minä pukeudun?
En edes muista, miten tämä puetaan päälle.
Miksi me, Vatrenus? Miksi minä?
Teihin luotetaan. Olette oikea roomalainen.
Sitä paitsi on loisteliasta suojella uutta keisaria.
Pidimme Afrikkaa 10 vuotta. Vanhenimme taistelukentillä.
Hyviä miehiä kuoli.
Mitä hyötyä siitä oli? - Olemme sotilaita, Aurelius.
Poliitikot tekevät päätökset.
Kahdenlaisia miehiä tulee välttää.
Poliitikkoja ja filosofeja.
Alexandriassa varkaalta leikataan käsi pois.
Kun käsi on irti, jumalat saavat päättää jääkö roisto henkiin.
Useimmat kuolevat.
Batiatus.
Tee se ulkona. Verta leviää kaikkialle.
Kuka tämä on? - Varas.
En ole varas. - Hän on sinun.
Yksi vai kaksi kättä, päällikkö? - Yksi vain.
Päästäkää minut. En aikonut mitään. Annan sanani.
Annatko sanasi?
Sinä. Katupoika?
Varas. Kuka sanaasi luottaisi? - Halusin vain katsoa sitä.
Olen Aurelianus Gaius Antonius, roomalainen sotapäällikkö.
Valehtelisitko minulle?
En valehtelisi teille.
Tule takaisin 10 vuoden päästä.
Saat silloin oman miekkasi.
Häivy nyt.
Jälleen suuri vihollinen kukistettu, vai?
Lämmittää sydäntä nähdä roomalaisten sotilaiden osoittavan rohkeutta.
Kuka sinä olet? - Nöyryytys on huono lääkäri.
Sekä miehille että pojille. - Haistan filosofin.
Oletko kunnossa?
Ota poika ja häivy. - Lähdemme, kun haluamme.
Hän sanoi "häivy", vanhus.
Hän ei ole pelkkä filosofi.
Miten hän tuon teki?
Aina kun meillä on hanhea ruoaksi, teet noin.
Olenko tehnyt noin ennenkin? - Enkä tarvinnut apuasi.
Sinulta jäi kreikantunti väliin. - Et ole kertonut, että osaat sotia.
Molemmat pois täältä. Päästäkää heidät läpi.
Odoacer. - Orestes.
Olen kannattanut Roomaa kymmenen vuotta. Kymmenen vuotta!
Kuka tuo on? - Goottien päällikkö.
Olen tullut vaatimaan palkkiotani.
Mikä se palkkio on?
Kolmannes Italiasta.
Luuletko, että pilailen? - Oletko tehnyt tällaista sopimusta?
En. Miten voisin luvata jotakin, joka ei ole minun?
Kolmannes Italiasta. Niin liittoutuma jatkuu -
eikä uusi keisarinne menetä kruunuaan niin kuin edeltäjänsä.
En luvannut mitään muuta, kuin palkkion, jonka jo sait.
Olet kasvanut pitkäksi, Orestes.
Unohdat, kenen harteilla seisot.
Romulus, missä sinä olet ollut?
Olemme etsineet kaikkialta.
Ambrosinus, veit hänet ulos ilman vartijaa.
Tiedät vaarat. - Kävimme vain kävelyllä.
Kävelyllä? Tiedätkö mikä häntä odottaa huomenna?
Meitä kaikkia. - Tiedän erinomaisen hyvin.
Välitän pojastanne yhtä paljon kuin te. - Mitä?
Menet liian pitkälle, opettaja.
Poistu.
Joskus sinä unohdat, että hän on vain poika.
Hänellä on sinun vertasi suonissaan. Caesarin verta.
Hän ei ole koskaan ollut vain poika.
Äiti.
Viiden vuoden aikana on ollut viisi keisaria.
Heidät kaikki on murhattu.
Mitä minulle tapahtuu?
Parhaat suojelevat sinua.
Elät pitkään ja hallitset viisaasti.
Poikani.
Tänään sinä liityt kuolemattomien joukkoon.
Olenko nyt maailman mahtavin mies? - Kyllä olet.
Miksen sitten voi mennä ulos?
Pitääkö minun olla jumala vai poika?
Olet Caesar-
ja minun Caesariani on suojeltava.
Kuka minua vahingoittaisi? - Gootti Odoacer.
Hän on liittolaisemme. Ja sinä, joka opetat sanoja ja numeroita -
miten politiikka sinulle kuuluu?
Ainoa huolenaiheeni on poikanne hyvinvointi.
Voit lakata huolehtimisesta. Hän on nyt keisari.
Hän on yhä poika. Ehkä hän tarvitsee minua yhä.
Tehtäväsi on ohi. Poistu.
Äläkä tule takaisin.
Kunnia Caesarille. - Tässä on Aurelius Nova Invictasta.
Hän komentaa henkilökohtaista kaartiasi.
Saanko nähdä miekkanne, päällikkö?
Hänen täytyy tehdä kaikkensa suojellakseen minua, eikö?
Viimeiseen hengenvetoon asti. - Saanko sananne?
Kyllä. Hän on tehnyt valan.
Onko se totta?
Kiitos.
Halusin vain katsoa sitä.
Avatkaa portti.
Onko tämäkin Caesarin käsky? - Saat hyvän palkinnon. Mene kotiin.
Minun rikokseni on opettaa nuorta poikaa ajattelemaan itse.
Se poika on keisarimme.
Palveletko Caesaria vai omia ideoitasi?
Viisas mies ei kysy, ketä toinen palvelee.
Hänen toimensa puhuvat puolestaan. - Olet lukenut Senecaa.
Runoilijat ovat yhtä vaarallisia kuin filosofit.
Ja sinä. Mistä sait tämän?
Kauan sitten toisessa maassa.
Mieheltä, joka rakasti vain valtaa.
Olet siis myös seikkailija.
Jos näen sinut vielä Roomassa, saat miekastani.
Pitäkää varanne usvassa.
Se saattaa piilottaa jotakin, jota jumalatkaan eivät uskalla katsoa.
Kuka vahtii vartijoita? - Nestor.
Poistu.
Olet senaattori. - Nämä sopivat paremmin kuin haarniska.
Kuinka sinä voit, Aurelius? - Olen vanhempi, mutta en viisaampi.
Oletko mennyt avioon? Saanut lapsia? - En.
Mitä mieltä olet Roomasta? - Täällä on erilaista. Levotonta.
Jos aiot suojella uutta keisariamme, pysy tarkkana.
Tule tapaamaan minua. Ystävät ovat harvassa nykyään.
Gootit ovat pettäneet meidät.
Muurille!
Päällikkö! - Valmistautukaa ampumaan!
Laukaiskaa! - Alas!
Puolustakaa keisaria!
Takaisin! Vauhtia!
He tulevat kohti pääporttia.
Muodostakaa muuri!
Sisään!
Isä!
Odoacer haluaa pojan elävänä!
Teen parhaani.
Pelasta itsesi.
Kuningas. Lähettiläs Konstantinopolista.
Tervetuloa.
Kaupunki on meidän.
Pyydän, että tunnustatte minut Rooman valtakunnan johtajana.
Keisarini on Konstantinopolissa.
Minä olen hänen silmänsä ja korvansa.
Mutta en voi puhua hänen suullaan. - Hae sitten hänen sanansa.
Herra!
Aurelius. Hae vettä.
Poika. Onko Caesar elossa?
En löytänyt häntä.
Hänen isänsä ja äitinsä tapettiin, samoin kuin minun mieheni.
Miten näin kävi? - Jotkut sotilaistasi jäivät eloon.
Vatrenus vangittiin, kenties myös muita.
Heidät teloitetaan esimerkkinä Odoaceria vastustaneille.
Tule luokseni.
Sinunko takiasi niin moni kuoli?
Sinulla on niin viattomat kasvot. - Caesarin veri virtaa hänessä.
Wulfilan mielestä minun pitäisi pelätä sinua.
Pitäisikö minun? - Hän on suvun viimeinen.
Lopeta se tähän. Vanha Rooma kuolee, ja me hallitsemme.
Me hallitsemme?
Varohan, Wulfila. Joskus puhut nopeammin kuin ajattelet.
Mitäs sanot, poika?
Pitäisikö minun pelätä sinua?
Miksi Caesaria kohdellaan näin?
Ehkä Wulfila on oikeassa. Ehkä minun pitäisi päättää tämä tähän.
Näetkö itsesi?
Näetkö kasvosi?
Mitä sinä näet? Näetkö pojan?
Vai näetkö keisarin?
Minä näen... - Kerro minulle.
Minä näen keisarin.
Minä olen Caesar.
Väärä vastaus. Vie hänet pois ja katkaise hänen kaulansa.
Se olisi suuri virhe, Odoacer.
Kuka sinä olet? - Teet pojasta marttyyrin tappamalla hänet.
Caesarin haamu kummittelee sinulle ikuisesti.
Lue merkkejä. - Mitä merkkejä?
Enne. Älä jätä sitä huomiotta, Odoacer.
Kuuntele sanojani. Se mitä täällä tapahtuu, vaikuttaa valtakuntaan.
Kaupungin voi voittaa verellä.
Sen hallintaan tarvitaan visiota. - Valtakunnat rakennetaan verellä.
Kansa kiittää jumalia hengestään. He palvelevat uutta herraansa.
Kuka sinä olet?
Kunnioittavatko he johtajaa, joka pelkäsi roomalaista lasta?
Ehkä pojasta on enemmän hyötyä elävänä.
Haluatko näyttää narrilta? Tapa heidät molemmat!
Narriltako?
Sinun tulevaisuutesi, Wulfila, riippuu hiljaisuudestasi.
Ojenna minulle kätesi.
Kuka sinä olet?
Minut tunnetaan monilla nimillä. - Varkaanako?
Täällä minua sanotaan Ambrosinukseksi.
Poika viedään Caprin saarilinnoitukseen.
Sinä. Sinä saat olla hänen vanginvartijansa. Se on palkintosi.
Hänelle ei tapahdu mitään pahaa, ellen niin sano.
Ymmärrätkö?
Ja ota tämäkin mukaasi. En luota häneen.
Joku on täällä. - Missä?
Rauhallisesti.
Minä tunnen hänet. Hän puhuu itäisen valtakunnan puolesta.
Onko poika elossa? - Hänet viedään vangittuna Caprille.
Minä haen hänet takaisin.
Capriltako? Mahdotonta. Saari on linnoitus itsessään.
Olemme olleet liittoutuneita kauan.
Vapauttakaa keisarinne. Suojelemme häntä kunnes hän voi palata Roomaan.
Tapaamme kuuden päivän kuluttua.
Jos saat pojan, siellä on vene, joka vie teidät itään.
Kuusi päivää. Viimeiseen hengenvetoon.
Kuka hän on? - Yksi lähettilään vartijoista.
Tarvitset apua miestesi vapautukseen.
Seuraa minua.
Esitä vankiani. Yritä paeta merkistäni.
Tee kuten sanon, älä mitään muuta.
Hänet ensin.
Seis! Vielä yksi vanki.
Minun pitää viedä tämän pää takaisin Roomaan. Hän on salamurhaaja.
Nyt.
Ottakaa kiinni!
Ambrosinus.
Haluan olla äitini ja isäni luona.
Olet heidän luonaan. He elävät sydämessäsi.
Et näe heitä, mutta he ovat kuin huoneesi viereisessä huoneessa.
Minunkin olisi pitänyt kuolla. - Se ei ole sinun kohtalosi.
Jokaisella elävällä olennolla on kohtalo.
Mutta kun polku on pimeä, on vaikeata nähdä tietä...
Siksi sinulla on minut, kaikkineni.
Pahuksen lintu. Unohdin ruokkia sen.
Minä tiesin sen.
Tiesin, että se oli temppu.
Onko meidän kohtalomme olla vankeja täällä loppuelämämme?
Säilytä uskosi. Kaikella on tarkoituksensa.
Missä hän on nyt?
Gootteja ei ole lähettyvillä -
mutta meidän pitäisi pysyä joen lähellä.
Joen, kyllä. - Heillä on vakoojia koko matkalla.
Selvä. Joten... - Mira.
Mitä? - Nimeni. Mira.
Siinä veneesi on. Miten teemme?
Jos me kaikki menemme sinne, hän pelästyy.
Odottakaa tässä.
Hän onkin nainen.
Tämän linnoituksen rakensi keisari Tiberius -
jota kuvailtiin arvokkaaksi ja merkittäväksi mieheksi.
Molemmat piirteet olet perinyt.
Esi-isäni siis rakensivat vankilani.
Vankila tämä on.
Janottaako? Juohan.
Juo.
Kuinka julkeat loukata minua? Alas on pitkä matka.
Montako sormea vaaditaan, että opit -
että kohtalosi on tämän pojan käsissä?
Jos heität hänet kiville, seuraat perässä.
Kun aika on kypsä -
lähetän sinut isäsi ja äitisi seuraan.
Sinä.
Odoacer ei sanonut sinusta mitään.
Pankaa hänet roikkumaan.
Seis.
Mikä tämä on?
Oletko pappi vai poppamies?
Minä etsin totuutta. Sinä et ymmärtäisi ikinä.
Vetäkää hänet ylös.
Kauanko kiipeäminen kestää? - Tunnin. Alas pääsee nopeammin.
Ottakaa puuta ja köyttä mukaan. Sinä jäät veneeseen.
Voit tarvita minua. - Ei.
Viisikanta. Tietysti.
Tämä se paikka on.
Miekka. Tiberius varmasti toi sen tänne.
Poika löytää sen. Romulus.
Ambrosinus? - Mene temppeliin.
Etsi esi-isääsi Julius Caesaria. Hän vartioi sinulle jotakin.
Katso Caesarin katseen alta.
Niin tietysti.
Caesarin katseen alta.
Käskin sinua jäämään veneeseen.
Tarvitset apuani.
Tiedätkö mitä tapahtuu sotilaalleni, joka ei tottele käskyä?
Sinun sotilaasi ovat liian hitaita.
Pysy pois näkyviltä.
En ymmärrä miksi otat riskin.
Palvelen keisariani. Hän on maasi liittolainen.
Joten olen sinun puolellasi. - Missä opit taistelemaan?
Tulen Keralasta, Etelä-Intiasta.
Opimme taistelemaan kuin esi-isämme. Lajin nimi on kalarippayattu.
Kun olin 14, olin seitsemännellä tasolla.
Montako tasoja on?
Seitsemän. Juttelemmeko koko päivän?
Julius Caesar.
"Yksi terä puolustaa. Yksi voittaa."
"Minut taottiin Britanniassa sopimaan hallitsijan käteen."
Minulla on sinulle töitä.
Anna se miekka tänne.
Anna se tänne!
Sinä. - Vainko kaksi pelastamaan keisaria?
Lisää on tulossa. - Temppeli!
Et voi olla ikuisesti piilossa.
Ota sinä hänet.
Sinä löysit sen miekan.
Pelasta keisari.
Caesarin miekka.
Tätä tietä.
Hoida heidät pois täältä.
Minä hoidan tämän.
Batiatus.
Ole hyvä.
Menkää. - Tätä tietä.
Vie poika pois.
Roomalainen.
Missä poika on? - Turvassa muiden kanssa.
Olit oikeassa, Batiatus. Alas pääsee nopeammin.
"Yksi terä puolustaa. Yksi voittaa."
"Minut taottiin Britanniassa sopimaan hallitsijan käteen."
Caesarin miekka.
Siksi sillä on niin paljon voimaa.
Britannia.
Kokoa joukot.
Tehty valloittajalle. Julius Caesar.
Gaius Julius Caesar Ensis Caliburnus.
Kokeile sen painoa.
Miekka kantaa mukanaan ennustusta.
Näitkö mitään kirjoitettua?
Sitten tiedät kaiken tarpeellisen.
Ota se.
Se on sinun.
Tervetuloa, Caesar.
Aurelius, te kaikki.
Teltassa on ruokaa ja juomaa.
Meidän täytyy puhua kahden kesken.
Olet nyt turvassa. Sinut viedään itään.
Konstantinopoliin.
Sieltä saat turvapaikan.
Lähettiläs on saanut uutisia Konstantinopolista.
Keisari ei anna turvapaikkaa pojalle.
Hän ei aio vastustaa Odoaceria.
Kaikki on muuttunut. Rooman vartio vannoi uskollisuutta Odoacerille.
Loput päälliköt ovat ilmoittaneet seisovansa gootin rinnalla.
Kentällä täytyy olla muitakin. Entä yhdeksäs?
Yhdeksäs legioona on kaukana pohjoisessa Britanniassa.
On toimittava nopeasti. Voitko hankkia minulle sotilaita?
Voit pitää arvosi. - Tee se sitten nyt.
Ajamme tunkeilijat pois. - Ei sitä.
Miksei? Mikä sinua vaivaa, Nestor?
Odoacer ei ole vain barbaari. - Eikö?
Ei. Hänestä on tullut taitava poliitikko.
Hänellä on nyt senaatti puolellaan. - Kuinka suuri osa senaatista?
Meidän täytyy nähdä asiat sellaisina kuin ne ovat.
Sinä olet heidän puolellaan.
Ajan kuluessa voisimme ehkä haastaa Odoacerin, mutta emme nyt.
Jos annat minulle sen armeijan, senaattori -
mitä pyydät minulta vastineeksi?
Pojan. - Tarkoitatko Caesaria?
Caesar on sana menneisyydestä. Caesaria ei ole.
Satuloi hevoset.
Missä vene on?
Sanoin: "Satuloi hevoset."
Missä on laiva, jolla keisari viedään Konstantinopoliin?
Minä annoin käskyn. Mikä se oli?
Satuloi hevoset. - Tee se.
Olet sotilas, Aurelius. Jätä politiikka minun huolekseni.
Tämä on käsky. Anna poika minulle.
Roomaa ei ole ilman keisaria. - He jahtaavat sinut käsiinsä.
Päällikkö.
Poika on tuolla. - Ottakaa poika.
Seis! Olemme kaikki roomalaisia!
Vatrenus.
Et ymmärrä, Aurelius. Minun oli pakko tehdä se.
Aurelius, ystäväni. Jos olet koskaan rakastanut minua...
Ystävyydelle.
Itäinen valtakunta on goottien puolella. Emme voi mennä sinne-
emmekä tänne, emmekä Germaniaan.
Minne me sitten menemme?
Yhdeksäs legioona on Britanniassa.
Se on ainoa mahdollisuus. Menemme pohjoiseen.
Tämä ei ole sinun taistelusi.
Olet vapaa lähtemään.
Lähtemään? Minne? Olen rikkonut pyhän valani.
Tapoin päällikköni.
Kuten sinulla, minullakaan ei ole kotimaata.
Minun tieni on sama kuin sinun tiesi.
Päällikkö. Se minne menemme, ei ole sinun päätöksesi.
Caesar?
Menemme pohjoiseen, Britanniaan.
Tuon huipun takana on Gallia.
Seuraavaan täysikuuhun mennessä olemme Britanniassa.
Rakas Britanniani.
Täällä ei ole ketään elossa.
Täällä on hevosia.
Kaikkien näiden vuosien jälkeen sitä tapahtuu yhä.
Kuka tämän olisi voinut tehdä? - Vain yksi mies.
Nimeltään Vortgyn.
Mikä tuo on? -Hadrianuksen muuri. Valtakunnan raja.
Roomalaisen lain ja järjestyksen monumentti. - Yhdeksäs legioona.
Me löysimme heidät.
Katsokaa. Lohikäärme.
He olivat täällä joskus. - Missä yhdeksäs on, vanhus?
Tämä on sinun maatasi. Mitä täällä on tapahtunut?
Tähän valtakunta päättyy.
Muuta ei ole jäljellä kuin tämä muuri.
Olemme jahdanneet aavelegioonaa.
Olisi pitänyt taistella Roomassa.
Se olisi ollut toivotonta. Hän tietää sen varmasti.
Hän on sotinut toivottomia sotia ennenkin.
Ja olet ollut hänen rinnallaan.
Milloin tahansa, missä tahansa.
Näyttävät maanviljelijöiltä.
Keitä te olette? - Aurelianus Antonius.
Nämä ovat sotilaitani. - Minä olen Kustennin.
Etsin Rooman armeijan yhdeksättä legioonaa. - Miksi näin kaukana?
Rooma on kukistettu.
Mitä täällä tapahtui?
Lohikäärmelegioonaa ei enää ole.
Miehiä oli yli tuhat. Kuka heidät olisi lyönyt?
Missä minun maanmieheni ovat?
Päällikkö, minä olen Flavius Constantinus Marcellus.
Yhdeksännen legioonan kenraali.
Rooma hylkäsi meidät.
Jotkut lähtivät Galliaan sotimaan. Perheelliset jäivät tänne.
Nyt elämme kuin keltit. Uusi sukupolvi on kasvamassa.
Näimme tuhottuja kyliä. - Vortgyn. Anglian kuningas.
Hän on vallannut etelän kuningas- kunnat ja haluaa hallita Britanniaa.
Hän on jättänyt meidät vielä rauhaan. Emme ole hänelle uhka.
Ja hän tietää, ettemme ole tavallisia maanviljelijöitä.
Tuomme terveisiä teille, Vortgyn.
Anglian valloittaja ja Britannian oikeutettu hallitsija.
On eräs poika. - Poika?
Hän kantaa miekkaa, jossa on ennustus.
"Yksi terä puolustaa. Yksi voittaa. Minut taottiin Britanniassa..."
"...sopimaan hallitsijan käteen."
Te siis tunnette sen. - Onko se sillä pojalla? Missä hän on?
Täällä Britanniassa.
Olen odottanut tätä koko elämäni.
Vortgyn, miekka kuuluu...
...hallitsijan käteen.
Tämä on se käsi.
Sitten otan pojan ja miehen, joka matkaa pojan kanssa.
Se mies...
Kerro minulle hänestä.
Hän on pojan opettaja, käyttäytyy papin lailla.
Hän ei ole roomalainen. Ehkä gallialainen tai täältä.
Hänellä on arpi, jossa on sama kuvio kuin miekassa.
Tällainenko?
Täsmälleen.
Kun saan miekan, lahjoitan pojan sinulle.
Entä mies?
Minä otan hänet.
Tämä terä on taottu liekehtivästä kivestä -
joka tippui maahan tähdistä.
Kuka on nähnyt sellaista yötaivaalla?
Sitten sinä, sinä ja sinä tiedätte, että puhun totta.
Se liekehtivä kivi, joka tippui maahan -
jäähtyi vuoren jäässä, ja muuttui teräkseksi.
Sieltä sen löysi mestariseppä, calibialainen.
Hän takoi metallia kolme päivää ja kolme yötä.
Hän takoi sitä pysähtymättä syömään tai juomaan.
Leikkuuterän hän karkaisi leijonan verellä. Ja katsokaa.
Hän kaiversi viisikannan, joka on uskon ja totuuden symboli.
Miekan omistajalla olisi uskoa, ja hän tietäisi -
että se palvelisi vain yhtä tarkoitusta.
Totuutta.
Kävisittekö aseisiin taas?
Keisarin puolestako?
Me vannoimme suojaavamme keisariamme kuolemaamme asti -
mutta goottien haastaminen vaatisi ihmeen.
Se on niin yksinkertaista heille. He pitävät toisistaan ja näyttävät sen.
Millaisena pidät minua, Aurelius?
Olet hyvä soturi.
Välillä lasket suojauksesi. Olet huolimaton ajoittain.
Näytä minulle.
Etkö pidä minua muuna kuin soturina?
Olet omalla tavallasi kaunis nainen.
Mitä intohimoa. Olet varmasti rikkonut monta sydäntä.
Alat hidastua. Johtuu varmaankin iästä.
Hyökkäyksesi ovat hieman liian ennalta-arvattavia.
Mistä puolustukseni on auki?
Tuolta.
Ei hassumpaa.
Tunnetko tämän paikan? - Tunsin aikoinaan hyvinkin.
Tämä oli pyhättö niille jotka suojelivat miekkaa hengellään.
Oletko sinä asunut täällä, Ambrosinus?
Täällä Vortgyn antoi minulle tämän.
Missä se on?
Hän halusi miekan mahdin itselleen.
Salaisuuden saattoi paljastaa vain oikeamieliselle miehelle.
Se hetki vaikutti kummankin elämään ikuisesti.
Viisikanta. Se on sama kuin miekassa.
Muistatko ennustuksen?
"Minut taottiin Britanniassa sopimaan hallitsijan käteen."
Lähdin Britanniasta etsimään miekkaa, ja löysin sinut.
Tiesin, että se mikä on kirjoitettu, tulisi toteen.
Olen keisari ilman valtakuntaa. Miten ennustus käy toteen?
Enkö ole opettanut sinulle mitään?
Ennustus on uskon asia. Me olemme uskon vartijoita.
Mitä mieltä olet, Aurelius?
Laskisitko miekkasi saadaksesi kodin?
Pitäisit karjaa ja lihoisit?
Kun se on ohi...
Niin ehkä sitten.
Minua palelee.
No, pieni ystäväni.
Haluan että palaat väkesi pariin -
ja viet heille minulta viestin.
Sinulla on ystävä, joka tulee kaukaisesta maasta.
Hänet pitää antaa pois. Katso.
Ygraine?
Sepän perhe.
Tämä on Vortgynin tekosia.
Älkää antako niiden tappaa minua!
He eivät tapa sinua. - He tappavat meidät kaikki.
Ellemme anna heille...
Häntä.
Romulusta?
Ihana Romulus.
Poika.
Onko hän valittu?
Hän on Romulus Augustus Caesar.
Miksi me, Aurelius? Miksi tulit luoksemme?
Menetin tänään vaimoni ja kaksi poikaani.
Minä haluan kostoa-
mutta katkera totuus on se-
että jos taistelemme Vortgyniä vastaan, vielä moni kuolee.
Ehkä me kaikki ja meidän perheemme.
Se ei ole kosto, vaan itsemurha.
Pojan pitää lähteä. Ja niiden, jotka tulivat mukana.
Tämä ei ole meidän sotamme.
Antaa Aureliuksen puhua. - Minä puhun hänen puolestaan.
Kaikki mitä sinulle on kerrottu, on totta.
Minä olen Caesar.
Pyysimme uskollisuutta, mutta Rooma ei ole uskollinen sinulle.
Jos tämä on oikein ja henkiä säästyy, minä antaudun.
Täällä päätetään minun kohtalostani.
Hän on keisarimme.
Päätämme asian jonakin päivänä.
Viimeinen taistelu.
Lähden sotilaitteni kanssa aamulla linnoitukselle taistelemaan.
Ne, jotka tulevat rinnallemme, ovat veljiämme.
Ne, jotka eivät tule, ovat myös veljiämme.
Minä kunnioitan teitä kaikkia.
Kunnia Caesarille.
Olet säilyttänyt varusteesi. - Viljelyelämä on taistelun arvoista.
Legioonaelämä valmistaa taisteluun.
Olet hyvä mies.
Se tehtiin veljelleni. - Eikö hän tarvitse sitä?
Hän on kasvanut.
Jos me kaikki kuolemme huomenna -
mitä ennustukselle tapahtuu?
Nyt uskomme joutuu koetukselle. Me olemme uskon vartijoita.
Me pidämme liekin elossa.
Se mitä sen jälkeen tapahtuu, ei kuulu meille.
Jos emme jää eloon...
Mikään ei erota meitä toisistamme.
Päällikkö.
Poika otti kerran miekkasi.
Entä jos hän antaa omansa vaihdossa?
Käyttäisin miekkaa hyvin, ja tervehtisin keisaria, jonka se on.
Sinä olet Caesar. Missä tahansa oletkin.
Muista se aina.
Ystäväni.
Olemme kaikki kokeneet tällaisia aamuja.
Olemme nähneet auringon nousevan tietämättä onko päivä viimeisemme.
Jotkut sotilaista olivat juuri ja juuri miehiä.
He vapisivat ennen taistelua. - Se oli kylmä aamu.
Yhdeksännen legioonan sotilaat. Ja me kaikki.
Olemme aina puolustaneet valtakuntaa jonka esi-isämme loivat.
Olemme nähneet sen valtakunnan murenevan pölyksi.
Ja sen myötä olemme menettäneet ystäviämme.
Synkkinä hetkinä luulin, ettei enää ollut mitään minkä puolesta sotia.
Mutta muiden viisauden kautta tiedän että vielä kerran on sodittava.
Tyranniaa ja viattomien kuolemaa vastaan.
Puolustakaamme Britanniaa niitä vastaan jotka haluavat sen hajottaa.
Ne, jotka tulevat jälkeemme, muistavat että oli olemassa -
roomalainen sotilas kera roomalaisen miekan ja sydämen.
Kunnia Caesarille! - Kunnia Caesarille!
Demetrius.
Päällikkö.
Varmistakaa portti!
Paljonko? - Tuhat. Ehkä enemmänkin.
Ei niin paljon kuin luulin.
Te kaksi. Miehittäkää muurit. Tertius, johda jousiampujia.
Jousiampujat!
Hyökkäykseen!
Tähdätkää!
Ampukaa!
Vortgyn, minä annan sinulle...
Tulta!
Tähdätkää!
Ampukaa!
Velho. Heillä on velho.
Tulta!
Hän ei ole velho. Hän on miekan vartija.
Pysy lähelläni.
Portti ei kestä! Varokaa!
Demetrius!
Tuokaa minulle Caesarin miekka!
Luulin, että selvisin heistä.
Niitä on liikaa, ystäväni. Meillä ei ole mahdollisuutta.
He tulevat.
Yhdeksäs.
Nyt me taistelemme.
Viimeiseen hengenvetoon.
Kilpimuodostelma!
Kaiken sen takia mitä olet tehnyt Britannialleni -
pala helvetissä!
Katsokaa!
Tyranni Vortgyn on kuollut!
Se oli äitini puolesta.
Ja isäni.
Aurelius, et saa kuolla.
Et saa kuolla.
Taistelit kuin lohikäärme. - Sinä taistelit kuin lohikäärmeen poika.
Vannoit puolustavasi minua. - Viimeiseen hengenvetoon asti.
Olenko vapauttanut sinut valastasi?
Elä siis, Aurelius Antonius.
Kaikki te viimeisestä legioonastani.
Saimme suuren voiton tänään -
ja nyt sanon teille:
Ei enää verenvuodatusta.
Ei enää sotaa!
Ja niin viimeiset roomalaiset löysivät kodin täältä Britanniasta.
Vuosien myllerryksen jälkeen he toivat rauhan maahan.
Mitä Aureliukselle tapahtui? - Hän jäi henkiin.
Hän otti soturineito Miran vaimokseen.
Entä Romulus? - He kasvattivat hänet kuin omansa.
Hänestä tuli viisas hallitsija.
Hän otti kelttiläisen nimen. Lohikäärmeen poika.
Pendragon.
Sehän on isäni. - Muistatko pikkutyttöä Ygrainea?
Isäsi nai hänet. - Minun äitini.
Ja Ambrosinus otti takaisin oikean nimensä.
Merlin. - Sinä.
Merlin, se on vain satu. Sinä keksit sen.
Arthur, Arthur. Olenko koskaan valehdellut sinulle?
Joka päivä.
Tuossa se on. Tuolla viimeinen legioona taisteli.
Täällä luotiin legendoja.
Ja sinä olit sankari. - Tietenkin.
Me tarvitsemme sankareita, eikö niin?
Perustuu osittain Valerio Massimo Manfredin romaaniin